Traducerea și adaptarea: Vlaicu Giovani
Ăsta vrea să-i ducem înapoi.
Ăsta crede că poate naviga fără noi.
Est. Spre Soare!
Înțeleg. Poți avea încredere în mine.
Spre Africa!
Ce?
Bine, trebuie să virez, nu? Nu crezi?
Vrei să mergi acolo? Trebuie să virez!
Ai să ne omori!
Da, da, da, acum mergi să faci o baie.
Trebuie să le semnalizăm.
Când vasul se va apropia, el va fugi și se va ascunde.
Atunci amândoi vom striga.
Vor căuta vasul.
Fii pregătit.
Șase săptămâni.
Pământ!
Ridică-te, domnule Packwood!
Da, da, domnule!
Drept înainte!
Trageți pe deasupra capetelor lor!
Deschideți poarta!
Hai, hai, hai!
Mișcați-vă, acum!
Mișcați-vă!
- Înainte! Mișcați-vă! - Nu vă opriți!
Haideți! Mișcați-vă!
- Nu va opriți acolo! Înaintați! - Faceți loc împuțiților de păgâni!
În regulă, mișcați-vă.
Încuiați-i!
Porțile! Porțile! Porțile!
Împingeți-i înăuntru!
Isabela a II-a, Regina Spaniei.
Înălțimea Voastră.
S-a întâmplat ceva.
Martin Van Buren, al 8-lea președinte al Statelor Unite.
Ambasadorul Spaniei, domnul Calderon.
- Ce? - Domnul Calderon.
Da, în regulă. Nu acum.
- E o chestiune importanta domnule. - Dumnezeu să vă binecuvânteze pe toți!
Încerc să beau un coniac după o zi foarte lungă.
Pur și simplu nu sunt sigur
dacă este o chestiune de care nu cumva trebuie să te ocupi personal.
Leder, câți sunt, 4 milioane de negri, în țara asta?
De ce trebuie să îmi fac griji pentru aceștia 44?
Ei bine, sunt niște motive.
Nu-mi pasă cum. Ai tu grijă de ei.
Vasul e Amistad.
E prea mic ca să fie un transatlantic de sclavi.
Atunci sunt sclavi de pe plantații? Vest indieni?
Nu neapărat.
Cel puțin nu arata ca aceia.
Nu din ceea ce am văzut la ei în drumul lor spre închisoare.
Aveau acele... cicatrici.
- Cicatrici? - Da.
Dar au fost încarcerați de ofițerii unui bric în largul Long Island-ului.
Au fost mai întâi transportați spre New Haven- sub autoritatea, nu știu cui-
și predați poliției locale.
Cam 40 de indivizi, inclusiv 4 sau 5 copii.
Vor fi trimiși la judecata poimâine.
Pot să fiu sigur că vor fi acuzați de crimă.
Să văd ce pot face.
Poate vor ataca arestarea ilegală și întemnițarea pentru a tergiversa lucrurile.
Și în sfârșit, vezi să aibă un avocat bun.
Șefule! Șefule!
Nu e șef!
Frate! Frate!
Nu e fratele tău!
- Atunci ce e? - E un alb.
Voi! În cazul prezentat Curții Statelor Unite ale Americii
în anul Domnului, 1839, prezidează onorabilul Andrew T. Judson.
Vă rugăm, domnule judecător.
Tribunalul îl admite pe avocatul districtului, Holabird.
Aș vrea să prezint curții, domnule judecător,
in cazul acuzațiilor de piraterie și crima...
Am o petiție pentru un mandat de aducere în fața Curții.
Tocmai vorbeam.
Domnule. Holabird, acuzații dumneavoastră, oricare ar fi ele, sunt irelevante.
Aceasta petiție, d-le. Tappan - dacă este ceea ce este - este contestabilă,
până ce - prin nu știu ce miracol - va fi admisa de o Curte mai Înalta.
- Domnul Holabird are dreptate. - Și dacă îmi permiteți domnule,
va rog să vă abțineți de a va a drept un avocat.
ceea ce în mod evident nu sunteți.
- După cum spuneam, d-le Judecător... - Domnule Judecător.
Domnul Secretar.
Domnule. Judecător, sunt aici din partea Președintelui Statelor Unite,
reprezentând pretențiile Reginei Isabela a Spaniei,
in interesul tratatului nostru mutual despre largul marii din 1795.
- Aveți toată atenția mea. - Mulțumesc.
Acești sclavi, Domnule Judecător, sunt proprietatea Spaniei,
și așa cum se specifica la Articolul 9, vor fi înapoiați imediat.
Așa cum am menționat mai înainte, tratatul spune foarte clar...
Acești sclavi îmi aparțin mie și colegului meu, Înălțimea Voastră.
- Domnule Judecător, eu... - Și cine sunteți dumneavoastră domnilor?
"Noi, Thomas R. Gedney și Richard W. Meade,
"desemnați ofițeri de marină ai Statelor Unite
"ne opunem acestui tribunal ca și simpli cetățeni,
"și pretindem returnarea bunurilor recuperate de pe întinsul mării
"de pe vasul spaniol Amistad și întreaga sa încărcătură."
- Poftiți, domnule. - Domnule Judecător...
Doriți să faceți această reclamație în fața Reginei Spaniei?
Unde era ea, se ruga,
când noi ne luptam cu vânturile, Excelența Voastră... d-le judecător?
Majestatea Sa, Regina Spaniei, era ocupată să conducă o țară.
Domnule judecător, pretențiile acestor ofițeri sunt...
Domnule judecător!
Aici sunt adevărații proprietari ai acestor sclavi.
- Ordine! - În numele...
Sunt în posesia unei recipise de cumpărare
efectuate în Havana, Cuba, pe 26 iunie, 1839,
Drept pentru care fac o cerere acestui tribunal de predare imediată...
a acestor bunuri!
Și vasul de acolo deasemenea clienților mei,
- Jose Ruiz... - Eu sunt Ruiz.
"Yoso" Ruiz, și Pedro Montes? Pedro Montes.
Domnule Tappan. Ce faceți, domnule?
Mă numesc Roger S Baldwin, avocat.
Proprietăți imobiliare?
Proprietăți imobiliare, bunuri de inventar și altele.
- Pot să vă ajut cu ceva? - Nu știu. Cu ce va ocupați?
Ei bine, am câteva afaceri... și bănci.
De fapt, probabil că dumneavoastră mă puteți ajuta, d-le Tappan.
Dar nu de asta sunt aici. Aș vrea să vă ajut eu pe dumneavoastră.
- Pe mine? - Da. Mă ocup de proprietăți.
Câteodată le dau înapoi oamenilor proprietățile înapoi,
alte dați îi pun să le returneze, ca și în acest caz.
Toată lumea în acest caz reclamă dreptul de proprietar.
- Mulțumesc, Domnule.. Baldwin. - Baldwin, Roger S, avocat.
Dar mi-e teama ca aici este necesar un avocat criminalist.
E un proces penal. Dar vă mulțumesc pentru interes.
Da. Ei bine...
Fără a fi nerespectuos, Domnule Tappan, dar după cum stau lucrurile,
ei bine, atunci...
Ei bine, nu trebuia să mă deranjez să vin până aici.
La revedere. Vă doresc, domnilor, o după amiază plăcută.
În încheiere...
Îl chem pe distinsul nostru coleg din Massachusetts,
Reprezentantul John Quincy Adams
să-și reconsidere tentativa sa necuvenită și fără precedent
de a converti în excentricul său testament - să fim sinceri -
o vechitură a unuia James Smithson,
într-un așa numit Institut Național!
Poate că domnul Adams meditează la răspunsul său.
Am crezut că remarcile tale sunt demne de ripostă, reprezentante Pickney,
fii sigur că vei mai auzi de mine...cu ore în urma!
- Cine? - Domnul Tappan. Lewis Tappan.
Da?
Trebuie să-l văd? Am cerut eu să-l văd?
Nu, domnule. Insistă pentru o audiență.
Dă-mi mâna.
Oh, insistă, nu-i așa?
Da. Nu cunosc pe nimeni pe care să-l cheme Tappan.
- Domnule, îl știți. V-ați întâlnit des. - Unde?
- Unde e? - E chiar aici, domnule.
Ce este asta?
- Unde? - Chiar aici, domnule.
Lewis! Mă bucur să te revăd.
Și eu, domnule.
- El este Theodore Joadson. - Ce mai faceți, domnule?
- Este o onoare să vă cunosc, domnule. - Da.
- Domnule? Este undeva... - Să mergem în grădină...
- Da. - Poftim?
Dă-mi drumul la mână. Aici.
Acest caz are o importanță deosebită.
Secretarul de Stat îi acordă toată atenția sa.
Nu trebuie să strigi!
Îi susține cauza Reginei ce revendică dreptul de proprietate asupra Africanilor.
- Doi marinari fac și ei pretenții. - În ce anotimp suntem?
- Poftim? - Am întrebat, în ce anotimp suntem?
Nu înțeleg ce vreți să spuneți.
Sunt două modalități de a ști, fără a consulta un calendar.
Când frunzele arțarilor sunt toate duse,
și când Președintele nu este acasă, pe Pennsylvania Avenue.
Spuneți-mi, domnule...
Chiar credeți că lui Van Buren îi pasă de capriciile
unei fetițe de 11 ani, care poartă o tiară?
Vă asigur eu, doar un singur lucru îl frământă în acest moment al anului,
să facă totul pentru popor, ceea ce înseamnă nimic pentru nici unul.
Cu alte cuvinte, să fie reales.
Dă-mi mâna.
- Ne veți ajuta domnule? - Dă-mi drumul la mână.
Ține bastonul.
- Domnule Adams? - Da, ce-i?
Ca și susținător al cauzei abolirii sclaviei, ne veți ajuta?
Nu sunt nici pro nici contra abolirii sclaviei. Nu vă voi ajuta.
Domnule.
- Ce? - Vă cunosc, domnule președinte.
Va cunosc pe dumneavoastră și mandatul vostru ca și mulți alți oameni, și pe tatăl dumneavoastră.
Erați un copil pe lângă el când învață să inventeze America.
D-voastră, în schimb, v-ați devotat întreaga viață să rafinați această nobilă invenție.
A rămas doar o sarcină de îndeplinit.
O sarcină vitală pe care Părinții Fondatori, au lăsat-o fiilor lor,
înainte ca cele 13 colonii să poată fi numite Statele Unite.
Și acesta sarcină, domnule, așa cum bine știți este abolirea sclaviei.
Trecutul dumneavoastră confirmă că sunteți un aboliționist, chiar dacă nu vreți.
- Și chiar dacă admiteți sau nu... - Domnule Joadson.
faceți parte dintre noi.
Sunteți un cărturar, domnule Joadson, nu-i așa?
Un istoric desăvârșit.
Dați-mi voie să vă spun despre această calitate, dacă-mi permiteți.
Fără un însoțitor maestru cu cel puțin o zecime din grația sa,
această erudiție nu este bună de nimic, domnule.
Îți spune cineva cunoscător.
Acum, domnilor, vă rog să mă scuzați.
- Știm că am țintit cam sus venind la d-voastră... - Ei bine, țintiți mai jos!
Găsind pe cineva a cărui inspirație înflorește lucrurile
mai mult pierdeți.
Dacă Curtea îi înapoiază Spaniei,
vor fi duși în Cuba și executați.
Dacă cei doi locotenenți câștigă, sigur îi vor vinde Spaniei,
și vor fi executați.
dacă Montes și Ruiz au succes...
Sunt un pic confuz. Ce valorează ei pentru tine?
Discutam despre caz, nu despre cheltuieli.
Desigur. Ei bine, cazul e mult mai simplu decât credeți, Domnule Tappan.
E ca și orice - pământ, bunuri, vite, ce vreți voi.
Vite.
Da. Considerați că -
că singurul mod de a putea vinde sau cumpăra sclavi este dacă sunt născuți sclavi,
de exemplu pe o plantație.
- Am dreptate, nu? - Da.
- Deci, sunt? - "Sunt?"
Da. Născuți sclavi, pe o plantație.
Nu suntem siguri, dar avem mari dubii.
Să zicem că sunt.. Atunci ei sunt posesiuni,
și nu merită un proces penal.
Pe de altă parte, să presupunem că nu sunt sclavi,
și în acest caz au fost ilegal obținuți.
Uitați de revoltă, uitați de piraterie, uitați de crimă.
Acestea sunt incidente irelevante.
Ignorați totul mai puțin evenimentul de prima mână.
Transferul greșit de mărfuri furate.
În orice caz, ei câștigă.
Domnule, acest război trebuie condus pe câmpul de luptă al dreptății.
Al cui?
Ar fi împotriva oricărui lucru căruia m-am opus
să las să se deterioreze într-un exercițiu de detalii insignifiante.
Domnule Tappan, eu vorbesc despre miezul problemei.
Așa și eu.
Este destinul nostru ca și aboliționiști și Creștini,
să-i salvam pe acești oameni.
Aceștia sunt oameni, Domnule Baldwin, nu vite.
Oare Cristos a angajat un avocat să scape de detaliile tehnice?
S-a dus spre cruce, nobil. Știi de ce?
Să facă o declarație.
Să facă o declarație, așa cum trebuie să facem și noi.
Dar Cristos a pierdut.
- Tu, cred că... - Nu, domnule, nu a pierdut.
- Vreți să câștigați, nu? - Da.
Cu siguranță. La naiba, câteodată nu sunt plătit chiar dacă vreau.
Ceea ce ne aduce la problema de fond.
Ca să fac o treabă mai bună decât în cazul avocatului Fiului lui Dumnezeu
am nevoie de 2 dolari jumătate pe zi.
Cine crezi că sunt?
Arată de parcă ar fi bolnavi.
Amazing grace
How sweet the sound...
Sunt cântăreți!
- that saved a wretch like me... - Dar de ce arătă așa de mizerabil?
I once was lost
But now am found...
Nu aparții locului asta.
Masa ta nu are ce căuta aici.
Acesta este pământul lui Temne.
Ce mai faceți, domnule? Ce mai faceți?
Vreți să stați jos? Stați aici în Mendeland.
Ce faci, Temne?
Vrei să avem necazuri? Dacă intră iar pe teritoriul nostru.
Ce este asta? Ia masa asta de aici!
Lăsați-mă să vă arat Sherbroland.
Aici?
Îmi pare rău. Nu înțeleg.
Scuze. Eu... Mă numesc Roger Baldwin.
El este Theodore Joadson de la Asociația Antisclavie
și proprietarul Serviciului Forten Shipping.
Și el este profesorul Gibbs, lingvist.
Ce vrei?
Vorbește-le. Fă-i să vorbească.
Ați mai văzut așa ceva înainte?
Pot să te omor cu mâinile goale înainte ca tu să scoți sabia.
Îți aparține?
Nu.
Trebuie să știu de unde sunteți.
Ce-a zis?
Nu înțeleg o iotă. E un jargon.
Cred că a zis. "Arată-mi harta."
Crezi că e aici să ne ajute?
Nu știu.
Îmi aduce aminte de acel Fula din Boama.
Ăla care se angaja singur să curețe bălegarul elefanților de pe recolte.
Un curățător de balegă este exact de ce avem noi nevoie acum.
Aici, Africa... E locul de unde veniți?
A-fri-ca.
Ce vrea?
- E un idiot. - Te-ai născut în Indiile de Vest?
Te-ai născut în Indiile de Vest?
Toți trei sunt niște idioți.
Ce-a zis?
A zis... Trebuie să se plece înapoi.
Emanciparea! E vrerea Domnului!
Nu putem fi proprietatea altui om!
- Albi ucigași - Sclavia e tiranie!
Iar oamenii ăștia mizerabili.
Dumnezeu să te binecuvânteze în această dimineață.
Îmi e frică de tine, și de medicamentele tale!
Da. Ține-ți o mână pe cartea asta și mă voi ruga pentru tine.
Sunt oameni, nu animale!
Sclavia va ucide aceasta țară!
în liniștea nopții
după ce spaniolii și-au făcut rugăciunile și au căzut într-un somn adânc,
sălbaticii și-au rupt cătușele,
și s-au ascuns pe punte, ca niște animale de prada.
Au doborât echipajul ce nu suspecta nimic, cu aceste săbii și cuțite de stuf...
Nu pot să-mi imaginez...
Îți poți da seama ce e?
Un sfătuitor de nu știu care. Poate că al lor.
au mutilat pe cel puțin unul...
- Dar el? - Un simplu bucătar, un Creol...
- Din rasa lor. - Al lor poate.
Dar fără bravii domnii Ruiz și Montes,
care cârmeau Amistad-ul spre aceste ape
sub amenințarea constantă a unei soarte crude,
poate că nu am fi auzit de acest masacru, de această baie de sânge.
Dar pentru vitejia lor, acești răufăcători nu trebuie să scape justiției.
Nu trebuie să scape. Nu trebuie.
Și Dung-Scarper?
Am un sentiment oribil că vorbește despre noi.
Cunoașteți diferența dintre o vacă și o varză?
O cărămidă și un urs?
Sau despre...un dihor și un președinte?
Guvernul Spaniei speră să nu aveți o judecată sănătoasă în acest caz.
Acest caz nu se referă la vreo crimă, mutilare sau masacru.
Nu este despre nimic așa de dramatic.
Acest caz este despre a ști diferența dintre aici și acolo.
Vreau să vă arăt ceva.
Deschide gura.
Nu înțelege. Nu vorbește engleza.
Deschide gura.
Nu înțelege? Credeam că e născut pe o plantație din Cuba?
Poate că pur și simplu nu te place.
Nu ar fi primul d-le Holabird.
Da.
Ce, a învățat să facă aceste efecte decorative pe o plantație din Cuba?
Plantație cubaneză!
Ridică-te. Ridică-te!
Ridică-te.
Ridică-te!
Mulțumesc.
Domnule judecător, vorbesc mai bine spaniola, și am fost născut la Philadelphia.
Pe plantațiile spaniole, sclavii aleg să trăiască
înconjurați de felul lor simplu și personal de a vorbi.
De exemplu, ce știu ei în spaniolă? "Adu? Cară? Stai?"
Gesturi suficiente pentru sclavi, așa cum și pentru fiecare animal de povară.
Domnule judecător...
Eu reprezint interesele domnilor Ruiz și Montes.
- Îmi amintesc. - Am o chitanță de vânzare,
eliberată la Havana pentru cumpărarea acestor sclavi.
Îmi aduc aminte și de asta.
Și ea, pe lângă prețul plătit pentru fiecare, are și numele lor.
Jose, Bernardo... Paco și așa mai departe.
În numele clienților mei, predau acest document Curții.
Domnule Baldwin, ați arătat Curții - aș putea spune
o serie de dovezi.
Mai aveți și altceva, în plus față de documentul actual,
care să-l anuleze pe acesta,
și să fie mai plauzibil în sprijinul cauzei dumneavoastră?
Sunt sigur că aș putea face rost de câteva la fel de simplu ca și ei, d-le judecător.
Ceea ce îmi spui este că, de fapt, nu aveți.
Este corect?
Îi am pe ei.
Mi-e teamă că nu mă impresionează.
Cred că te-ai descurcat binișor.
Chiar?
Mult mai bine decât mă așteptam, ca să fiu sincer.
În fine, mulțumesc.
Deși, mi-era teamă că ai fi putut uita că
- este un caz ca și celelalte. - Nu trebuie să-ți faci griji.
Mă bucur.
Salut, Cinque. Mă numesc Roger Baldwin.
Voi fi avocatul tău.
Da. Mulțumesc.
În regulă.
Trebuie să dovedesc de unde provii.
Vrei să le arați de unde suntem.
Cum să-mi spui tu oare?
Cum să le explic de unde sunteți voi?
- Tu primul. - Îmi cer scuze, tu ai vorbit primul.
Aici. Aici suntem noi acum.
Aici. Asta.
Toată asta. Toată asta este...
- este... casa mea. - Aici e.
Aici.
Cuba. Cuba este o insulă.
Amistad. Aici este locul...unde tu...
unde toata lumea...a fost ucisă.
Aici. Cuba. Amistad.
Acum, Cuba...Ea este casa ta? Nu prea cred.
Dar...scuză-mă.
Acum...
Africa.
ea este casa ta, nu-i așa?
Aici...este...casa ta.
Da?
Tu ai venit...
pe tot drumul ăsta...
de...aici.
Aici...este locul de unde am venit.
Asigurați balastul, transportul!
Puneți-le înapoi băieți.
Acesta este un ordin judecătoresc prin care ni se permite să cercetam vasul.
- Ce doresc? - Să urce la bord.
I-am informat că trebuie să obțină unul din acesta...unul autentic.
Nu vii?
Lumină! Lumină...
Aprinde lampa, d-le Baldwin.
Încerc.
Domnule Joadson!
Aici.
Sunteți în regulă?
Da.
Aceste hârtii - și trebuie să vă rog să le examinați -
sunt bucăți dintr-o declarație vamală găsită la bordul navei Amistad.
La prima vedere, s-ar părea că susțin cauza părții reclamante.
Vedeți dumneavoastră, au inventariat încărcătura.
Încărcătura purtată de aceleași nume spaniole Messrs Ruiz și Montes
insist represent my clients,
mâzgălite pe margine.
Dar nu, acesta nu este declarația vamală a Amistad-ului. Priviți.
Acesta este o parte din declarația vamală a unui vas portughez,
binecunoscutul transatlantic de sclavi, Tecora.
Tecora.
Puteți aduce câte dovezi doriți Domnule Holabird...
Tecora!
Clienții ei sunt culeși de pe coasta de vest a Africii.
Coasta de Fildeș, Sierra Leone.
Știu ce gândiți.
Sierra Leone este sub protectoratul Coroanei Britanice.
Sclavia este în afară legii acolo.
Portul său principal, de fapt, a și fost redenumit "Freetown (Orașul Liber)"
Cum atunci, poate vasul portughez Tecora...
sa se avânte în comerțul cu sclavi în aceste ape?
Să vă spun eu cum. Într-un cuvânt...
ilegal.
Orice ar spune acești oameni nu contează pentru că evident nu contează
din cauză ca aceste documente dovedesc că mint.
Călătoria clienților mei nu a început la Havana,
așa cum susțin ei vehement.
Nu, călătoria clienților mei...
a început mult, mult mai departe.
V-am subestimat, domnule!
Chiar ca da!
- Ar trebui să iau asta ca un compliment. - Într-adevăr, domnule.
Nu pot să-mi imaginez că nu s-a ajuns la o concluzie favorabilă...
Îmi curge sânge?
Nu ai nimic.
Ce am făcut să merit asta?
Ați acceptat cazul, domnule Baldwin.
Ați acceptat cazul, domnule.
Ar trebui să iau asta ca un compliment.
"După cum puteți observa,
"Aș dori să acționați prompt
"pentru că aceasta chestiune devine o greutate pentru ambele noastre țări."
"Mari țări."
"Marile noastre țări.
"După toate acestea, afacerile dintre marile noastre țări sunt doar afaceri."
Excelent, Alteța Voastră.
"Sclavia este stâlpul comerțului în Lumea Nouă.
"Fără ea, relațiile noastre comerciale excelente și de bună credință v..."
- "Vor fi în pericol." - "Vor fi în pericol.
"Fără ea, vom refuza gloria
"în ajutorul pe care vi-l acordăm în rebeliunea împotriva britanicilor.
"Ca și națiune deținătoare de sclavi, vom trebui să stăm fermi laolaltă.
"Rostim vorbe despre umanitate maselor de cetățeni,
"dar ținem strâns de puterea pe care le protejează.
"Puterea este, bineînțeles, avuția lor.
"Africanii nu trebuie să fie niciodată liberi.
"Cu sinceră admirație,
"Isabela a Doua, Regina Spaniei."
Nu vreau să-mi fac griji de dorințele unei regine adolescente.
Uitați de ele. Nu sunt importante.
- Preadolescente. - Trebuie să vă faceți griji
despre ce anume înseamnă aici, nu peste ocean.
Să-mi spună cineva ce vrea să însemne!
Leder, tu însuți ai spus că este fără sens.
Ei bine, nu mai este.
- John Calhoun mi-a promis o vizită. - Oh, Doamne.
Să-mi explice de ce acest caz are mai multă implor...
mai mult simbolism, ca să folosesc cuvintele lui - pentru Sud decât pentru Nord.
Dacă Africanii sunt executați,
aboliționiștii se for folosi bine de asta.
Și da, ei vor face niște schimbări.
Dacă, pe de altă parte, ei sunt eliberați,
Calhoun spune ca Statele din Sud se vor alia împreună împotriva voastră
și atunci puteți să uitați de realegere.
- Din cauza asta? - E mai rău decât asta.
Mai rău? Ce poate fi mai rău decât asta?
Calhoun crede că, și nu sunt sigur că nu sunt în dezacord cu el,
că treaba asta ne poate aduce cu un pas mai aproape de războiul civil.
- Treaba asta? - Da, domnule Președinte.
Dar nu e totul pierdut.
Juriul se pare că îi va elibera, dar juriul se poate schimba.
Da?
Dar cred că va trebui mers mai departe și înlocuit și judecătorul.
Putem face asta?
El ar putea învinge în recuzatorul său cu orice număr de motive.
Ceea ce înseamnă,
Că mi-am luat libertatea de explorare a unor posibile înlocuiri.
Și am găsit unul care sigur cred că e mai bun.
E tânăr, ceea ce înseamnă că are o carieră în fața mai mult decât în urmă,
el are încă dorința de aspirație
pentru mărinimia ultimelor gesturi de dragul posterității.
Și e monumental de indecis,
în particular de moștenirea sa Catolică.
- E Catolic? - Bunicul său a fost Catolic,
pe care tânărul domn Coglin s-a chinuit să-l aducă la tăcere toată viața.
Domnule Președinte, Judecătorul Coglin.
Domnule Judecător Coglin sunt încântat să vă cunosc.
Va mulțumesc mult pentru că ați venit.
Am citit în ziare
despre continua sagă a Amistad-ului.
Ziare adevărate.
Ziare adevărate. Da, domnule.
Da. Din păcate, acesta este ultimul capitol.
Ce să facem acum?
De aceea sunt aici să vă conving, domnule.
Nu este vorba de vreo convingere... serios.
Da.
Cum a primit...
Cum a primit tânărul avocat veștile?
Oh. A trecut peste ele. A trecut.
Treaba este domnule, că el a făcut totul cum trebuie.
- A dovedit totul. - Oare?
Oh, da, domnule. Surprinzător, a făcut.
Bine.
Ei bine, atunci nu va trebui decât să facă totul din nou.
Dar ca multe alte treburi, ar trebui să fie mai ușor a doua oară.
Ei bine, mi-e frica că nu va conta ce va face acum, domnule.
Sunt zvonuri că următorul judecător a fost ales chiar de Van Buren însuși.
Nu!
Mi-e rușine să admit că am trăit sub concepția eronată
cum că membrii executivului și cei ai judiciarului sunt separați.
Nu mai mult ca astea, domnule Joadson
Nu mai mult ca astea.
- Deci acum știi? - Da.
- Domnule? - Da?
Domnule Președinte, dacă ați argumenta dumneavoastră cazul...
Ei bine, nu am fost eu. Și mulțumesc Domnului pentru asta.
Dar dacă ați fi fost domnule,
Ce ați fi făcut?
Ei bine, când am fost eu avocat,
cu mult timp în urmă, tânăr fiind,
am realizat după multe procese și erori,
că într-o sală de judecată,
cine spune cea mai bună poveste câștigă.
Această lecție plină de înțelepciune ți-am oferit-o pe gratis.
Vă rămân profund îndatorat pentru timpul acordat, domnule.
Care este povestea lor, până la urmă?
- Domnule? - Care este povestea lor?
Păi, ei sunt...
din Africa de Vest.
Nu. Care este povestea lor?
D-le Joadson, de unde sunteți de origine?
Păi, din Georgia, domnule.
- Georgia. - Da, domnule.
Asta rezumă ceea ce ești?
Un Georgian? Asta este povestea ta?
Nu. Ești un fost sclav,
care și-a devotat întreaga viață abolirii sclaviei,
și ai întâmpinat mari greutăți în calea ta, îmi imaginez.
Aceasta este povestea ta, nu-i așa?
Tu și cu tânărul așa numit avocat
ați dovedit că știți cine sunt ei.
Sunt africani. Felicitări.
Ceea ce nu știți, și nici nu v-ați omorât să descoperiți,
este cine sunt ei.
Așa e?
Șapte.
Opt.
Numărul nouă...
și zece.
Acum, dumneavoastră, domnule Baldwin?
Doriți să numărați de la unu la zece?
de la unu la zece în mende.
- Unu. - Ta.
- Doi. - Fele.
- Trei. - Sawa.
- Patru. - Nanee.
Bun. Cinci.
Lorlu.
Fructe proaspete! Direct din Caraibe!
- Ce se întâmplă aici? - Unul din ei a murit noaptea trecută.
Am încercat să luăm corpul să-l îngropam.
Ce vor ei? Vor să trăiască cu el?
Vor să-l îngroape.
Trebuie să-l îngroape conform tradiției lor.
Altfel, sufletul său îi va bântui.
The house of Thine abode
With His own precious son...
The house of Thine abode
The church of blessed redeemers...
Dacă aș fi în locul tău, dacă aș conduce locul ăsta,
aș omite protocolul și aș lăsa măcar pe asta să-l îngroape ei.
I love Thy kingdom, Lord...
Și eu mă gândeam la același lucru.
Numele meu este Kai Nyagua... și James Covey.
Vorbesc Mende și engleza, limba lor.
Tu și cu el veți vorbi prin intermediul meu.
- Hainele? - Și numele.
Am fost salvat de pe un vas de sclavi de o navă englezească.
Nu m-am întors niciodată înapoi.
A apărut o problemă.
Judecătorul pe care l-am avut, care credea, zic eu,
ca voi trebuie să fiți liberi, a fost demis.
A fost numit un nou judecător, care să prezideze cazul,
de data aceasta, fără un juriu.
Cum e posibil asta? Un șef nu poate fi înlocuit.
Nu știu cum să-ți explic ca să mă înțelegi, Cinque.
Sau pe mine, de exemplu. Cu toate astea s-a întâmplat.
Nu sunt un mare orator sau sfătuitor, Cinque.
Nu sunt un om mare în profesia mea.
Nu știu dacă eu singur îl pot convinge pe judecător să te elibereze.
Am nevoie de ajutorul tău.
Când vom merge la tribunal, vreau să vorbești și tu.
Nu sunt un sfătuitor de nici un fel.
Nu pot vorbi pentru ceilalți.
Cinque, ceilalți, ei spun că poți.
Ei spun ca tu ești omul cel mare aici.
Nu sunt.
Cum e cu povestea cu leul?
Ei spun ca tu singur - singur, Cinque -
ai ucis cea mai terifiantă bestie pe care a putut cineva să o vadă.
E adevărat sau nu?
Ucisese câțiva oameni.
Chiar și câțiva vânători dintre noi.
Toată lumea inclusiv eu eram înfricoșați.
Eram culcat la pământ cu familia mea,
și de undeva de nicăieri a apărut.
Când a venit spre mine
am luat o piatră mare și am aruncat-o spre el.
Și prin nu știu ce miracol, l-am nimerit.
Nu știu cum l-am omorât, dar am făcut-o.
O piatră.
Am primit recunoștința tuturor din sat.
Am primit tot respectul.
M-au tratat ca și cum aș fi fost un prinț.
Mi-au dat cele mai fine haine.
Și toate aceste lucruri pe care mi le-au dat, le-am luat.
Dar eu știu că nu le-m meritat.
Pentru că atunci când am aruncat piatra înspre bestia aia... dacă ratam...
Nu aș mai fi fost aici, încercând să explic lucrurile astea.
Aș fi fost doar mort.
Înțelegi?
Nu sunt un om mare.
Doar unul norocos.
Aș fi de acord cu tine, Cinque, doar că ai omis un lucru.
Celălalt leu.
Amistad-ul, Cinque. Insurecția.
Și acesta a fost un accident? Mi-e greu să cred asta.
Nu a fost vorba de bravură.
Orice om ar fi făcut la fel să ajungă înapoi la familia sa.
Tu însuți ai fi făcut-o.
Cineva mi-a spus ca ar putea fi ale tale.
"Soția mea mi le-a dat."
"Să mă aibă în pază."
Cinque...
Am nevoie să-mi spui cum ai ajuns aici.
Am să te lovesc din nou în cap dacă mai vorbești.
Am să împart profitul de pe recolta mea. Am să...